Микеланджело Буонароти
Таи се в камъка приятел верен…

Превод от италиански: Драгомир Петров, 1970

chitanka.info

Таи се в камъка приятел верен…[0]

Таи се в камъка приятел верен —

изтръгнат, огънят го очертава,

гори, руши го той и оживява,

в света прелял, към вечността измерен.

Ако в пещта изтрае, пек безмерен

и студ надмогва, стойност получава

и сред избраните души тогава

от ада се завръща — чист, уверен.

От мен изтръгнат, в себе си разтваря

ме огънят — игра в гръдта ми скрита:

по-жив ще бъда в студ и после в лято.

Сред прах и дим, на огъня в разгара

живял, кален ще бъда до насита;

не от желязо съм кован — от злато.

[0] Както в най-оригиналните си творби, така и в този сонет поетът обобщава със своя скулптурен и мъжествен стил натуралистични образи, разработвайки една от любимите си теми — преминаването на земния живот във вечността. — Б.пр. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.